Александър Радонов
Моята кръв и твоите сълзи

chitanka.info

… И на твоята врата тъгата почука,

мъката човешка дойде до тука.

Човекът обичан е погубен,

в теб той бе влюбен.

След толкова години и часове заедно,

в сърцето ти остана празно място.

Бяхте заедно в радостните дни,

попиваше той твоите сълзи.

В мъката разсъдък губиш,

живота си искаш да погубиш.

И чуваш ти гласа му меден;

и казва ти той много бледен:

„Не ти остава нищо друго,

освен да викаш ти за чудо.

Няма да получиш нищо ти

ОСВЕН МОЙТА КРЪВ И ТВОИТЕ СЪЛЗИ“

Така обичащият Бог реши,

живота ти към лошо промени…

03.01.2004

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.